SANDRA BOVETTI, 18 ÅR. MØTE KL 21 I PARKEN.
MYSTISK MORD PÅ UNG KVINNE DET TREDJE PÅ EN MÅNED
Il Giorno, takk. Adjø.
Det vanlige søppelet.
-Vi er sent ute, Carlo. -Rolig, han venter.
Ekspertene syns artikkelen din var topp og vil publisere den.
Oi, så bra.
Sam Dalmas, ekspert på amerikansk litteratur, studerer-
-spesielle trekk hos sjeldne fugle- arter. Jeg får kanskje en pris.
-Hvordan går det med Giulia? -Bra, hun er ute på oppdrag nå.
Hun kommer nok hjem i natt.
-Er du fortsatt forelsket? -Mer enn noensinne.
Hun blir med til New York. Vi drar i overimorgen.
-Da er det seriøst. -God morgen.
Det første jeg skal gjøre i USA er å finne en venn og takke ham.
Jeg hadde ikke skrevet en setning på flere måneder.
"Dra til Italia!" sa han drømmende, "Der finner du roen."
"Det er poesiens hjemland. I Italia skjer det aldri noe."
Han kan brenne i helvete!
Og jeg også, som fulgte hans råd.
Jeg har reist rundt og sett hvert eneste monument.
Spagetti, vin, luften i Roma, alt er enestående!
Men krisen er ikke løst, og jeg er helt blakk.
Jeg hadde ikke hatt råd til å dra hjem uten denne jobben.
Og den har du gjort strålende!
-Her er betalingen, signor Dalmas. -Takk.
Vil du ikke ha et eksemplar selv?
Jeg trenger det ikke. Men denne gjør susen.
Åpne døren! Døren!
Prøv å åpne!
Jeg kommer ikke inn. Prøv!
Hold ut. Prøv!
Ring etter politiet!
-Politiet er på vei. -Hjelp meg...
Hjelp meg...
Pulsen er svak, men tilstanden er ikke kritisk.
Hun har ikke mistet så mye blod. Sett i gang.
-Greit. -Let etter fingeravtrykk.
God kveld, jeg er etterforsker Morosini.
-Fortell alt. -Hva da?
Det som skjedde. Fortell hva du så og hørte.
-Hvordan går det med henne? -Hun klarer seg.
-Takket være deg. Hva heter du? -Sam Dalmas.
-Engelskmann? -Amerikaner. Jeg var på vei hjem-
-da jeg så at det lyste i galleriet.
Jeg så to personer, kvinnen og en til.
Forsiktig. Hun trenger blodoverføring umiddelbart.
Slipp meg forbi. Jeg er galleriets eier.
-Monica! -Hør her...
Monica! Hvem var det?
La henne være.
-Er det alvorlig? -Nei, såret er ikke dypt.
-Kom her. -La meg være!
-Jeg er Alberto Ranieri, mannen. -Rolig, det er ikke alvorlig.
-Unnskyld meg. -Hva skjedde, Monica?
-Ikke slit henne ut. -Monica! Hvem var det?
Det vet vi ikke. Forhåpentligvis kan din kone si noe.
Hva gjorde hun egentlig her på denne tiden?
Hun gikk igjennom noen papirer.
Jeg skulle hente henne.
Monica!
Unna, gi plass til båren.
Unna, vær så snill. Gi plass.
-Hvor var vi? -Jeg så noe merkelig.
Jeg vet ikke hva, men det var noe som ikke stemte.
Prøv å komme på hva det var.
Jeg har prøvd. Men jeg kommer ikke på det.
Kanskje jeg kan hjelpe til. Du så en løpe ut herfra.
Ja, men det var mørkt. Døren...
Ikke rør noe. Gjør som vi gjør, putt hendene i lomma.
Da etterlater du ikke fingeravtrykk. Da sparer vi både tid og krefter.
I overetasjen fins det en statue av en kriger.
Et bronsjeobjekt og en skulptur av en forstenet gren.
I mellometasjen fins det blodflekker som strekker seg-
-fra bakdøren til ca 3 meter fra vinduet.
Utenom blodet fins det ingen tegn på vold.
-Ifølge deg gikk hun ned her. -Ikke ifølge meg, hun gjorde det.
Totalt 12,5 meter.
Nå måler vi avstanden mellom vinduet og trappen.
-Blod... -Det holder! Jeg orker ikke mer!
Vi har gått igjennom det seks ganger.
Jeg har fortalt alt jeg vet.
Jeg kjenner henne ikke. Jeg har aldri sett henne.
Vi tar det fra begynnelsen. Kanskje du kommer på noe.
Beskriv den mystiske skikkelsen du så rømme.
Jeg har sagt at jeg ikke så noe.
Jeg så bare to mørke skikkelser.
Jeg er trøtt og drar til USA i overimorgen. Jeg har mye å gjøre.
-Jaså? Har du bestilt billett? -Ja.
-Har du passet med deg? -Ja.
-Får jeg se på det? -Selvfølgelig.
Takk.
-Hei! -Hva?
-Mitt pass! -Vi passer på det.
-Tuller du? Da kan jeg ikke reise. -Det skal du ikke heller.
Du er et viktig vitne.
Du så noe, og selv om du ikke husker hva,-
-så vil vi at du skal bli her. -Hva mener du?
Du vet kanskje ikke at det de tre siste månedene-
-er blitt begått tre uoppklarte mord.
Alle ofrene er kvinner. Og det fins ingen klare motiv.
Det er mulig at det fins en galning på frifot.
Noe som gjør etterforskingen vanskelig,-
-og det er derfor vi trenger all hjelp vi kan få,-
-er at det virker som om morderen lever et normalt liv.
Han lever et tilsynelatende vanlig liv som jeg...eller du.
-Som jeg? -Ja, hvorfor ikke?
La oss si at du er galningen.
Du overfaller en kvinne på galleriet.
Når du prøver å rømme,-
-fanges du tilfeldigvis mellom glassdørene.
Er du helt forrykt?
Du kan ikke anklage noen for mord uten videre.
-Ingen anklager deg. -Du forhører meg.
Jeg vil ringe konsulatet!
Gjør det, ring hvem du vil.
Ring USAs president.
-En tøffing. -La ham være.
Her er Montis rapport.
Er det TWA?
Jeg vil avbestille en billett. Sam Dalmas.
Rute 112 til New York i overimorgen.
Ja, takk.
Se opp!
Ble du skadet? Kan jeg hjelpe deg?
Nei, det går bra. Tusen takk.
Litt av en velkomst jeg får etter en måned. Som du ser ut.
-Kom og legg deg, du. -Ja.
Var det en tøff dag på jobben, skatt?
Nei, det var...
Jeg ble innblandet i et mordforsøk.
Så forhørte politiet meg.
De beslagla passet mitt, så nå kan vi ikke dra.
Og deretter ble jeg nesten halshogget.
Det var en helt vanlig dag.
Og nå kan du fortelle hva som egentlig skjedde.
Det er helt sykt, men det skjedde faktisk.
Før inn de seksuelt avvikende.
Se nøye på dem.
Gjerningsmannen kan ha vendt tilbake til galleriet.
Vi kan ikke utelukke at han er en sexforbryter.
Aldo Sarti, 42 år, straffet åtte ganger, sadomasochist.
Sandro Lorrani, 31 år,-
-blotter, straffet åtte ganger tidligere.
Mario Zandri, 66 år, sodomitt.
Giacomo Rossi, 50 år,-
-straffet tre ganger for overgrep mot mindreårige.
Rubatelli Luigi, alias Ursula Andress, 26 år...
-Nei, Petrini! -Ja, etterforsker?
Hva gjør han her? Hvor ofte må jeg si det?
Ursula Andress er i transvestitt-, ikke i pervo-gruppen.
Det håper jeg virkelig ikke.
Bli med. Jeg skal vise deg noe interessant.
Vi har undersøkt hansken,-
-og vi har oppdaget noe interessant.
Blodet er samme type som Monica Ranieris.
Så gjerningsmannen må ha hatt den på seg.
Dette er aske som avslører at han røyker dyre sigarer.
Tobakken i hansken stammer visst fra Havanna-sigarer.
Se her. Det mest spennende funnet.
Kashmirfibre som bare produseres i England.
Vi fant det inni hansken.
Vi vet med sikkerhet at det er en mann som røyker sigar,-
-kler seg elegant og er keivhendt.
Det ser vi på hvordan hansken er slitt.
Vi har gjort en analyse av informasjonen i vår datamaskin.
-Har du utskriftene? -Ja.
Bli med og se.
Morderen er rekonstruert med 90 % sikkerhet.
Snart kommer de første personopplysningene.
Rent statistisk passer 150 000 personer i byen inn i beskrivelsen.
De fleste av dem sitter allerede i fengsel.
Og hva venter dere på?
Det er ikke enkelt å sjekke alibiene til 150 000 personer.
Jeg har ikke annet å gå på enn magefølelsen.
Jeg er overbevist om at du så gjerningsmannens ansikt.
-Jeg sa jo at jeg ikke så ham. -Fokuser.
-Prøv å huske hva du så. -Det er nytteløst.
Jeg har allerede prøvd.
Det er noe som ikke stemmer, men jeg vet ikke hva.
Monica Ranieri er hjemme nå.
Hun bor på Via Bruxelles 35.
Kan jeg gå?
-Hvilken etasje? -Femte.
Jeg beklager, signor Dalmas. Min kone tar ikke imot besøk.
Hun har tatt beroligende middel og hviler.
Det er forståelig etter alt som har skjedd.
-Hva ville du prate med henne om? -Ikke noe spesielt.
Jeg ville bare rekonstruere den kvelden.
Jeg tror jeg så noe som kan gjøre at de får tatt morderen.
Men jeg husker ikke alt. Din kone kan kanskje hjelpe meg.
Hun har fortalt politiet alt hun vet, flere ganger.
Hvorfor plage henne ytterligere ved å rippe opp i det?
Jeg forstår.
-Får jeg stille deg et spørsmål? -Vær så god.
-Hvor høy er du? -Jeg er 1,82. Hvordan det?
Ingen grunn. Ren nysgjerrighet.
-Var det noe mer? -Nei.
Nei, beklager at jeg forstyrret.
-Leter du etter sigarettene? -Her er de.
Adjø, signor Ranieri.
-Hvorfor spilte du ikke på den? -Det hender man tar feil.
Det første offeret jobbet i en antikvitetsbutikk.
Hun gikk ut samme tid hver kveld.
Hun ble funnet drept i en park.
Den lå tre kilometer fra butikken, men i motsatt retning fra hjemmet.
-To spørsmål. -Hva?
Hvorfor så langt borte og hvorfor i en park?
Kanskje hun skulle til kjæresten.
Det andre offeret var en prostituert.
Hun ble drept under broen der hun traff sine kunder.
Man mistenker hennes beskytter Garullo.
Men han har vanntett alibi.
Hvor kan man treffe ham?
Det går ikke, han sitter i fengsel.
-Iallfall for en måned siden. -Ok.
-Den tredje, da? -Nummer tre:
-En student. -Student.
Hun ble myrdet etter å ha vært på kino.
-Kino. -Og hva nå?
Jeg begynner med den første. Hun fra antikvitetsbutikken.
-God dag! -God dag.
-Kan jeg hjelpe deg? -Ja.
-Er du interessert i porselen? -Jo...
Du har en utsøkt smak. Disse objektene er enestående.
-Sjeldne eksemplarer. -Jeg ser det.
-Hva koster denne? -300.
Hvis du er interessert, så kan vi jo forhandle.
Var det ikke her den stakkars jenta jobbet?
-Unnskyld? -Hun som ble myrdet.
Stakkars, stakkars jente.
For en forferdelig skjebne.
-Hvordan var hun? -Veldig søt.
Men hun var litt annerledes, skjønner?
Hun foretrakk visst kvinner.
Ikke det at det spiller noen rolle. Jeg er ikke fordomsfull, langt ifra.
Jeg husker det som om det var i går.
Jeg hadde ikke solgt noe og skulle akkurat til å stenge.
Da kom en som ville ha et maleri i vinduet.
-Var det du som solgte den? -Nei, det var henne.
Jeg gjorde opp kassen. Hun gikk uten å si god kveld.
Like etter var hun død.
-Hvordan så maleriet ut? -Den var merkelig.
Et naivistisk og meget makabert maleri.
-Vil du se det? -Har du det fortsatt?
Bare et foto for arkivet.
Jeg vil gjerne se det.
Da skal du få se det.
Her er det.
-Får jeg låne bildet? -Nei.
Vanligvis låner vi ikke ut noe.
-Hva er det? -Ingenting.
-Hva er det der? -Det har med mordet å gjøre.
-Det er perverst. -Syns du?
-Skatt! -Ja.
Jeg får gysninger av det.
Takk.
-Er det noe galt? -Nei.
-God natt. -God natt.
Nei!
Må du virkelig gjøre det?
-Hva? -Leke privatdetektiv.
Er det ikke litt latterlig, for ikke å snakke om farlig?
Takk.
Jeg begynner å nærme meg sannheten.
Hva er det som går av meg? Jeg begynner å bli besatt av det.
-Hvem er det? -Morosini.
Hei, hvordan går det? Stig på.
Jeg trodde jeg hadde gått feil. Bor det ingen andre i huset?
Nei, det skal snart rives.
Min kontrakt går ut neste uke, så jeg blir til da.
-Vil du ha kaffe? -Gjerne.
Akkurat hva jeg trengte. Det var litt av en natt.
Hvorfor det?
Les selv.
-Når skjedde det? -I natt.
En blond jente på 28 år som bodde alene.
Et svart hull, som vanlig.
Ingen ledetråder eller spor å gå etter.
Pressen begynner å se sammenhengen.
De ser en kobling mellom de fire mordene.
Dette er etterforsker Morosini.
Det er en glede. Unnskyld...
-Har ikke vi truffet hverandre før? -Nei, det har vi nok ikke.
-Se her! -Herregud.
Det er en grunn til at jeg kom hit så tidlig.
-Jeg vil vise deg noen funn. -Hvorfor lar du ham ikke være?
-Giulia, rolig nå! -Nei! Du setter livet hans i fare.
De har allerede prøvd å drepe ham en gang.
Hvorfor skulle de ikke prøve igjen? Dette er utpressing.
Du beholder hans pass samtidig som du appellerer til hans medfølelse.
Skal vi gå?
-Unnskyld. -Ha det.
Jeg beklager.
Hva sier du?
Ingenting. Jeg har tenkt gjennom det mange ganger.
Jeg kommer ikke på noe.
Jeg så at de kranglet i etasjen over.
Jeg kan se det fremfor meg.
Jeg kommer ikke på noe mer. Men jeg vet at det er noe.
-Takk. -Hva vil du gjøre nå?
-Jeg skal fortsette å tenke på det. -Kan jeg hjelpe til med noe?
-Skal du forfølge meg? -Det er for din egen sikkerhet.
Jeg har lyst til å prate med den halliken Carullo.
-Intet problem. -De er her for TV-intervjuet.
Nå skal jeg gjøre meg til latter for millioner av seere.
-Hva skal du si? -Noen løgner og et par gode råd.
Vi benytter oss av alle ressurser. Situasjonen er følgende:
Foreløpig vil jeg bare meddele at vi har informasjon-
-som innen kort tid vil føre til at morderen blir tatt.
Jeg oppfordrer alle medborgere til å bevare fatningen-
-og rapportere alt mistenkelig til politiet.
Og være ekstra forsiktige...
Dra først, du, så sier du ifra.
Etterforsker Morosini.
Hallo?
Jeg satte pris på din lille TV-tale.
-Hvem er det? -La meg prate ferdig.
Jeg er den dere jakter på.
Spill inn samtalen på Morosinis linje.
Dere har ingen spor, ingen ledetråder.
Som bevis på at jeg ikke er redd, vil et femte mord finne sted.
Hallo?
Forsiktig! Hold den rett. Den er tung.
Et fint eksempel på kosmisk kunst.
Snart viser vi skulpturer og bassrelieffer.
Skal du forandre noe?
Ja, disse skulpturene erstattes av andre.
Signor Ranieri! Kan du bedømme plasseringen?
Jeg kommer straks. Unnskylder du meg?
-Det var hyggelig. -Ja, i like måte.
Jeg vil takke deg for det du gjorde.
Uten deg hadde nok galningen drept meg.
Det føles bedre nå, men jeg kommer aldri til å glemme det.
-Kom hit, er du snill. -Takk.
-Ingen årsak. -Vi ses.
Hva syns du om dette? Den er ikke helt rett,-
-men lyset faller bedre slik.
Naturligvis, du har rett.
Ja, hun var en av mine jenter. Adjø.
-Hvor skal du? -Du sa jo "adjø".
Det sier jeg alltid. Ellers begynner jeg å stamme.
Så å forstå.
-Hva vil du vite? -Jeg prøver å finne en morder.
Så bra, adjø. Jeg vet ikke hvordan jeg kan hjelpe deg.
De tok meg en uke etter hennes død.
Stakkars jente.
Nå sitter jeg i fengsel. Og jentene må klare seg uten meg.
Det fins ingen som beskytter dem fra det monsteret. Adjø.
-Hva sitter du inne for? -Ingenting.
Noen er ute etter meg. Anklagene er falske.
De sier at jeg fremmer prostitusjon, men jeg er uskyldig.
Se på meg. Ser jeg ut som en hallik?
Ser jeg ut som en som utnytter kvinner?
Jeg har selvfølgelig ikke noe imot gaver.
Hva kan du fortelle om morderen?
En ting vet jeg: Det var ingen av oss.
Vi gjør ikke sånt. Det var nok en riking.
Kun folk med spenn får sånne idéer.
De typene har en annen moral.
-Han har forfulgt oss lenge. -Det er en av Morosinis menn.
Han er vår livvakt.
Den Adjø-mannen har et slags harem som forsørger ham.
-Drosje! -Ingen fare. Jeg liker å gå.
Bra. Adjø har sin egen oppfatning.
Han har høye tanker om kvinner og lave om menn.
Nei, nei!
Løp!
Jeg tar meg av dette.
Vent her, det er meg de er ute etter.
Si ifra til Morosini når du kan. Men bli her foreløpig.
-Jeg blir forfulgt! -Av hvem da?
-Han der. -Hvem er det?
Mrs Johnson! Mrs Johnson!
Har du sett en mann med blå kaps og gul jakke?
-Ja. -Hvor gikk han?
Inn der.
Han var en tøffing, men jeg kjørte på.
I tiende runde fikk jeg ham i gulvet.
Han bare falt sammen.
Skal vi diskutere problemene vi utsettes for?
Hør etter!
Vi har problemer med forsikringer og erstatning for permanente skader.
Hør etter, ellers går jeg.
For et stjernetreff.
En rett, en hook og en uppercut...
Politimannen døde uten å våkne opp.
Brudd i ryggraden og kraniet.
Kan dere identifisere mannen?
Et slikt ansikt glemmer man ikke.
Finn ut hvem som var på boksertreffet.
Selv om de har dratt. Jeg vil ha navn, foto, rulleblad, alt.
Sett i gang. Et øyeblikk.
Sett våre beste menn til å beskytte disse to.
De skal overvåkes dag og natt.
Jeg beklager at du ble involvert i dette kaoset.
Et godt råd: Dra tilbake til USA.
Ikke ennå. Jeg nærmer meg sannheten.
Morderen vet at jeg har sett noe som kan få ham felt.
Derfor forsøker han å stoppe meg.
Selv om han kan bli avslørt.
I helgen drar vi bort sammen.
-Jeg elsker deg. -I like måte.
-Ha det! -Ha det, elskling.
For en jævel.
De prøvde å rydde deg av veien.
Nå må jeg virkelig finne ham.
Jeg hjelper deg, adjø.
Et øyeblikk.
Ja, nå vet jeg det. Jeg kjenner en.
Han er dyr, men han vet alt om alle.
-Ok. -Dette blir mellom oss to.
-Ingen p... -Politi.
-Politi, adjø. -Ingen fare.
Ring biljardhallen Caramba og spør etter Filagna.
Si at Adjø har sendt deg.
-Du må skaffe deg heis. -Hvem er du?
-Jeg er Filagna. -Kom inn.
Man forsto det ikke nede i baren.
Fem etasjer uten heis. Jeg er helt utkjørt.
-Hvem er det der? -En venn, hun er pålitelig.
-Sett deg. -Nei.
En ting skal du ha klart for deg:
Jeg vet ingenting, har ikke sett noe og kjenner ingen.
-Hva vil du vite? -Noen prøvde å drepe meg i går.
Han løp inn på hotell Palazzo. Hva leter du etter?
-Fins det mikrofoner her? -Nei, hør etter nå.
Et møte for eksboksere ble holdt på hotellet.
-Han var kledd... -Vil du få ham i fengsel?
-Nei, jeg vil prate med ham. -Jeg kan ikke gjøre noe. Hundre.
-Hundre, hva? -Tusen.
Stoler du på ham?
Her har du.
Nei, det kan jeg ikke.
10, 20, 30, 40, 50, 60, 70, 80, 90 og 100.
-Når får jeg vite noe? -Aldri.
Kanskje i morgen tidlig.
Hallo?
-Ja? -Stol på meg, og følg mitt råd.
Pass dine egne saker, og slutt å leke politi.
Det kan bli farlig.
Du er blitt advart to ganger. Holder ikke det?
Hva skal jeg gjøre?
Dra tilbake til USA, og glem mordene.
-Min tålmodighet er snart slutt. -Hvem er det?
-Er dama di der? -Ja.
Hun er veldig ung og vakker. Ønsker du å se henne død?
Hvis du ikke gir deg, dreper jeg henne!
Dra tilbake til USA. Glem mordene.
Min tålmodighet er snart slutt.
Dra tilbake til USA. Glem...
Hørte dere den lyden? Jeg vil vite hva slags lyd det er.
Hva høres sånn ut? Det er alt vi har å gå etter.
Jeg skal prøve.
Hva skal du gjøre nå?
Jeg vet ikke.
Det var enklere da det bare gjaldt meg...
Forbanna maleri! Det må finnes en ledetråd der.
Kanskje kvinnen ligner det første offeret.
Det er for utydelig. Det kan være hvem som helst.
-Hallo? -Filagna her. Jeg har ingen nyheter.
Men en eksbokser som heter Nålen kanskje vet noe.
Han holder til i utkanten av byen, Via Angiolieri 39.
Hallo, hallo?
Er det noen hjemme?
Følg med på oscilloskopet.
For å vise at jeg ikke er redd, vil et femte mord finne sted.
Nå hører vi på den andre samtalen.
Dra tilbake til USA. Glem mordene.
Min tålmodighet er snart slutt.
Er det noen forskjell på innspillingene?
Ja, bølgene stemmer ikke overens.
Akkurat. Det er fordi menneskestemmer,-
-uansett hvor mye de forvrenges,-
-har særegne harmonier i vokallydene.
Vi har analysert vokallyden i de to stemmene.
Den første stemmens bølger-
-ligger på mellom fem og tolv.
Den andre stemmens bølger var på mellom fire og ti.
Hva innebærer det?
At det ikke er samme person.
-Er du sikker? -Absolutt.
-Det fins altså to mordere? -Det virker sånn.
Eller så er det en morder som vil forvirre oss.
I så fall var det han som prøvde å drepe deg.
Han du fant død.
La oss lytte på lyden vi har analysert.
Vi isolerte den og sammenlignet den med hundrevis av lignende lyder.
Vi testet alle maskinlyder.
Lyder fra fabrikker, verksteder,-
-porter, myntmaskiner, husholdningsapparater, alt.
Men vi klarte ikke å identifisere den.
-Hva gjør vi nå? -Vi fortsetter å prøve.
Bra, takk.
-Nå er vi like langt. -Hva skal du gjøre?
Jeg drar i overimorgen. Det føles som om jeg har sagt det før.
40 sider på et par dager. Jeg er i gang!
-Så bra. -Dette satte fart i meg.
-Jeg skriver frenetisk igjen. -Husker du hva det var du så?
Nei. Hør på dette.
Det er samtalen med morderen.
Det kan inneholde ledetråder.
-Hva skal jeg gjøre? -Dra tilbake til USA.
Glem mordene. Min tålmodighet er snart slutt.
Spill det igjen.
Dra tilbake til USA. Glem mordene.
-Min tålmodighet er snart slutt. -Hvem er det?
Er din forlovede der? Hun er veldig ung...
Det minner meg om noe... Nei, jeg tar nok feil.
Synd.
Vent, vent...
Vet du...
-Jeg kan knapt tro det. -Tro hva?
At vi drar i kveld. Tror du jeg vil like USA?
-Kan jeg ta båndet? -Jeg tror det.
Kommer jeg på noe, så ringer jeg.
Ha det!
Det er vår siste stund her i huset.
Elsker du meg virkelig?
Hvor lenge har vi på oss?
-Hva? -Før flyet letter.
-Åtte timer, hvordan det? -Kanskje det er nok.
Hva skal du nå? Hvem ringer du?
-Hallo. -Hallo?
Er det antikvitetsbutikken? Det er Sam Dalmas.
Amerikaneren som lånte bildet. Husker du?
Ja. Bildet hvor en jente blir drept.
Hva heter kunstneren som har malt bildet?
Han heter Berto Consalvi.
Berto Consalvi.
Hvor kan jeg få tak i ham?
Han bor i en by som ligger 1,5 time unna med tog.
-Hva heter byen? -Ariano.
-Tusen takk. -Ingen årsak.
Jeg rekker det akkurat. Hun døde etter å ha solgt et maleri-
-hvor en jente blir myrdet. Det må finnes en sammenheng.
Jeg er tilbake om 4-5 timer. Pakk ferdig, du.
Du er trygg her. To betjenter vokter porten.
Steng døren, ikke lukk opp for noen. Jeg elsker deg.
Jeg skulle aldri stolt på deg. Jeg er så dum!
Gi deg, og ring Morosini om det er noe.
-Takk for skyssen. -Ingen årsak.
Ikke gå inn. Han er gal.
Man vet aldri.
-Takk for rådet. -Følg det.
Det er ingen vits i å lete etter døren.
Han har murt igjen alt dører, vinduer, alt.
-Det må jo gå an komme inn. -Kanskje han ikke slipper deg inn.
Liker han deg ikke, slipper han deg ikke inn.
Consalvi!
Berto Consalvi!
-Hvem er det? -Jeg vil kjøpe et maleri.
-Hva skal du med det? -Henge det opp.
-Hvorfor har du murt igjen døren? -For å holde plageånder unna.
Ingen ubudne gjester får komme inn.
Jeg bestemmer selv.
Hvem fortalte deg at jeg bor her?
Ingen, jeg likte et av maleriene dine.
Hvilket?
En mann som dreper en jente.
Jeg maler ikke sånt lenger.
Jeg er inne i en mystisk fase.
Jeg maler bare mystiske motiv.
-Hvorfor? -Fordi jeg føler meg mystisk.
-Har du noe imot det? -Nei da.
Hva inspirerte deg til å male det?
-Vil du ha mat? -Ja.
Det skjedde faktisk, for flere år siden.
-Det holder. -Hvor lenge siden?
Omtrent 10 år.
En galning overfalt en jente-
-og kuttet henne opp.
Men jeg reddet henne.
Han sitter på galehus.
Det var bedre.
Ville du kjøpe et maleri eller ikke?
Ja.
-Bli med meg. -Ok.
Du kommer til å like den. En meget sjelden Consalvi.
Fort! Lukk vinduet!
Fort!
Der er du.
Jeg tok deg.
Forbanna kattekrek.
For noen udyr.
De klarer alltid å komme ut.
Hvorfor sitter de i bur?
Hvis de ikke rører seg, blir de fetere.
Hva skal du med fete katter?
Jeg spiser dem.
Liker du ikke katter?
Skal jeg være ærlig...
-Jeg har aldri smakt det. -Aldri før?
Og denne? Slettes ikke verst.
Ta den. 200 000.
-Nei. -For mye? 150 000, da?
Å nei.
Hundre, da?
Nei...
Femti!
-Hallo? -Er du fortsatt sint?
-Sam, hvor er du? -Slapp av, jeg er på vei hjem.
-Hvordan gikk det? -Vi pratet, men det ga ingen svar.
Det er tåke, togene går sakte. Jeg blir sen.
-Da rekker vi ikke flyet. -Jeg kommer i tide. Er du ok?
-Ja, Carlo har ringt. -Jaså?
Han ville prate med deg. Han har funnet noe.
-Hva da? -Det sa han ikke.
Du skulle ringe når du kom hjem.
Ok, vi ses snart. Ha det.
Sam...
Sam?!
Nei.
Du kommer aldri levende ut av dette huset.
Hjelp!
Giulia! Giulia!
Sam?
-Hvordan går det? -Bra. Ble han tatt?
Nei, han stakk. Gjennom kjellerdøren kanskje.
Hva er klokken?
-Fire på ettermiddagen. -Nei...
Du har sovet en stund, ja.
Er naboen kikker, eller?
Unnskyld, men da du ikke ringte... Jeg har nyheter til deg.
Jeg glemte det. Og nå virker ikke telefonen.
-Hva er det du har funnet ut? -Jeg vet hvor lyden kommer fra.
-Det er virkelig merkelig. -Hva er det?
Det er skriket til en Hornitus nevalis.
En vakker fugl, den har fjær som ser ut som krystall.
-Hva er så rart med det? -Den lever kun et sted i verden.
Sør-Kaukasus.
-Er du sikker? -Fullstendig.
Kan jeg få noe å drikke? Det fortjener jeg.
Hornitus nevalis kan ikke tilpasse seg andre miljøer.
Her i Italia er det kun én som har overlevd.
-Hva gjør du? Er du gal? -Vent, fins det én her?
Akkurat. Det er et mirakel at den har overlevd.
-Hvor er den? -Hvor tror du?
I dyreparken.
-Buret er helt borterst. -Der borte?
Den står alene. Den tåler ikke andre dyr.
De skal flytte den. For den orker ikke engang lukten av andre dyr.
Ranieri! Han ringte fra leiligheten sin.
Nå husker jeg det, telefonen hans står ved vinduet.
-Nei! -Monica.
-Kom. -Kom igjen.
Lukk opp døren!
Vi gjør det.
Gi meg kniven.
-Ikke skyt! -Bli der, du kan ikke rømme.
Gi opp!
Du har ikke noe valg.
-Stopp der! Slipp kniven. -Nei!
-Slipp kniven! -Hold dere unna meg.
-Stopp! -Hva foregår?
-Hvor stakk han deg? -Kom, Giulia.
Hjelp meg! Dra meg opp!
-Jeg vil ikke dø! -Jeg orker ikke.
Redd meg! Jeg vil ikke dø. Ikke slipp!
Hjelp meg!
Jeg orker ikke å holde ham!
Det er sant. Jeg er morderen.
Jeg drepte alle.
Pass på min kone.
Hun prøvde å stoppe meg.
Jeg elsker henne.
Stakkars. Han visste ikke bedre.
Det er Morosini. Sett meg over til drapsavsnittet.
Har du sett kvinnen som var med meg?
Hun var bak oss. Finner du henne ikke?
-Nei. Har du sett henne etter det? -Jeg tenkte ikke på det.
Takk.
-Har du sett en dame med brunt hår? -Ja, for litt siden.
-Hvilken vei gikk hun? -Den veien, sammen med to andre.
Skallen sprakk som en vannmelon.
Unnskyld? Har du sett en ung kvinne passere?
Hun har langt, brunt hår og en grå frakk.
Ja.
Har du sett en kvinne med langt, brunt hår-
-og en grå frakk? -Ja, hun gikk inn der.
-Gjennom den døren? -Akkurat.
-Takk. Denne døren? -Ja.
Carlo, det var du! Hva har du gjort med Giulia?
Svar!
Det var du...
Nå husker jeg det.
Det var du som holdt i kniven, han forsvarte seg bare.
Nå forstår jeg.
Hjelp!
Nå...
Skal du dø.
Du kommer til å dø.
Du skal dø.
Som de andre.
Kom hit fort.
Løft, alle sammen.
Løft.
-Hvordan går det, Dalmas? -Hvordan fant dere meg?
-Giulia. -Giulia...
Hun er såret, men hun lever.
-Går det bra med deg? -Ja.
Nå går vi.
Lederen for etterforskingen, etterforsker Morosini,-
-meddeler at den tragiske historien endelig er over.
Hendelsene har sjokkert hele byen.
Monica Ranieri er nå på mentalsykehus.
Mannen ble hennes medsammensvorne av kjærlighet til henne.
Han døde i et forsøk på å beskytte henne.
Kan du forklare hva som drev henne-
-til å begå så makabre mord?
God kveld. Unnskyld meg.
Den som best kan besvare det spørsmålet,-
-er den velkjente psykiateren professor Renoldi,-
-som vi har konsultert under etterforskingen.
-Kan du gi en forklaring? -Ja.
Foreløpig kan vi kun fastslå dette:
Monica Ranieri har paranoide tendenser. Og for 10 år siden-
-ble hun overfalt og traumatisert.
Hennes psykiske sykdom hadde ligget latent i 10 år,-
-men vendte tilbake da hun så et maleri som portretterte hendelsen.
Hennes sinnssykdom våknet til liv på en voldelig måte.
Merkelig nok så hun seg ikke som offeret på maleriet,-
-men som overgriperen. Kanskje for å bearbeide hendelsen.
For å kunne forklare hennes manns oppførsel,-
-som var i stand til å drepe for å beskytte sin kone,-
-må vi anta at han var psykotisk.
Han ble så påvirket av sin paranoide kone-
-at han selv ble en psykotisk morder.
Og de som sa: "Dra til Italia!"
"Det er et rolig land hvor det aldri skjer noe."
Tekst: Lars Bjorland Enge www.btistudios.com